Što rade? Tamo su već satima.
Mnogo je toga trebalo napraviti.
- Ne izgledaju sretni. - Ne izgledaju nesretni.
Nisam sigurna. Izgledaju li zadovoljni?
- Ne izgledaju nezadovoljni. - Svi.
- Veliki finale. - Postajem nervozan.
- I trebaš biti. - Sjednite.
Prijatelji, vidjeli ste kako je ušlo siroče, muškarača, ponizna gusjenica.
Otvorili smo čahuru, ali se nije pojavio leptir.
- Nije? - Ne, nego rajska ptica.
Svjetla!
Zastor!
- Predivno! Ne mogu vjerovati. - Maggie, što sam ti rekao?
Izgledaš apsolutno fantastično. Kako se osjećaš?
Čudesno, no to nisam ja.
Kosa, haljina. Savršenstvo.
Vidiš što možemo postići kada se pojaviš?
Pokušaj neko vrijeme ostati s nama. Duval u petak pokazuje kolekciju.
Večer uoči toga predstavit ćemo te tisku.
Prava prilika za tebe. Bit će to tvoja večer.
- Bit ćeš tamo? - Da, naravno.
Dick, to ti daje tjedan dana za fotografije.
Želim čudesne fotografije. S puno stila i sjaja.
Povedi je i, štogod radio, ne ispuštaj je iz vida.
Radi što ti kažem. Ne brini o tome.
Evo, drži ove balone visoko u zraku i kada kažem "trči",
trči što brže možeš i ne ispuštaj balone.
Trčim što brže mogu i ne ispuštam balone.
Tako je. Jesi li spremna?
Podigni malo glavu. Jako si sretna.
U redu, trči!
Trči!
Što? O, zašto sam uopće...
- Što nije u redu? - Ne znam u kojem smjeru da idem.
Onamo.
Žao mi je, nervozna sam. Nikada nisam ništa slično radila.
Nemaš razloga za nervozu. U Parizu si, u parku Tuileries.
Imaš balone. Iznenada se spusti pljusak. Vrlo si sretna.
- Zašto sam tako sretna? - Zato što ti ja to kažem.
To je sve što trebaš znati. Sretna si. Sad trči!
Odlično. To je odlično.
Stani sada!
Divno!
Pazi, danas nisi sretna.
- Povrijeđena sam i... - Tako je, tragično stvorenje.
Slomljena srca, patiš. Ti si Ana Karenjina.
Hoću li se baciti pod vlak?
Vidjet ćemo. Za sad samo divno, plemenito samopožrtvovanje.
Ljubavnik ti je upravo dao oproštajni poljubac.
Možda ga više nikada nećeš okusiti, ili ponovno voljeti.
Marcel, stavi joj suze u oči.
Oči su joj već suzne.
Vrlo dobro. Nisi ti samo manekenka, ti si i glumica.
Jo, pokaži mi sve što znaš. Slomljeno srce, čežnja, tragedija.
Ovlaži usne.
Dobro. U redu. Sada, la para!
La para!
Odlično. Kao u filmu.
Jadna Ana Karenjina.
Ne, ne previše pare.
Smanji paru. To je divno. Tako je.
Dobro. Daj joj cvijeća. Cvijeće. Pune ruke.
U redu. Više. Više. Više!
U redu, Jo, proljeće je. Zaljubljena si.
Sada se okreni. Sjajno!
Izlaziš iz opere,
nakon strastvene opere Tristan i Izolda.
- Vrlo si nesretna. - Što se sada dogodilo?
Sastanak u operi. Dva sjedala.
On se nije pojavio. Ti si bijesna.
Kad ti dam znak, počni silaziti s vatrom u očima i ubojstvom u mislima.
Ovlaži usne.
Ti si Izolda. Ti si kraljica. Sada kreni, kreni, kreni!
Bijesna si na Tristana.
Odlično.
Danas si samo jednostavna djevojčica.
Živiš na Seni i pokušavaš uloviti ribu za ručak.
Jo, pecaj. Želim da izgledaš kao da loviš ribu.
Pokušavam, ali nikada nisam pecala.
To je prilično očito. Izgleda kao da puštaš zmaja.
Nemoj djelovati tako amaterski.
Ti jednostavno ne pecaš.
Ma pecam, ali se udica zakvačila za nešto.
Dobro, onda naglo trgni.
Pretvaraj se da si ulovila ribu. Izvuci je.
Sjajno!
- Evo što želim da budeš. - Znam. Ja sam princeza na plesu.
Ovo je odabranik moga srca kojega je vračar pretvorio u pticu.
No odlučili smo da ne pokvarimo zabavu
i da nastavimo plesati kao da se ništa nije dogodilo.
Prerasla si me.
U redu. Sada ga poljubi.
On je odabranik tvoga srca, zar ne? Pa, budi sretna!
Fantastično.
U redu, Marcel, svjetla!
Jo, gdje si?
Reci mi kad si spreman. Kaži "kreni".
Spreman sam. Što ćeš raditi?
Ne brini o tome što ću raditi. Samo reci "kreni".
U redu. Kreni!
Bože! Izgledaš fantastično!
Čekaj, stani!
Stani!
- Ne mogu stati. Fotografiraj. - Stani!
Ne želim stati. Ovo mi se sviđa. Fotografiraj.
Danas se udaješ, ovo je najsretniji dan u tvome životu.
Zvona zvone, cvijeće cvate, anđeli pjevaju.
Čovjek koga najviše voliš čeka te u crkvi.
Što je sad?
Jednostavno se osjećam nečasno u ovoj vjenčanici.
Ovo nije najsretniji dan u mome životu. Nitko me nigdje ne čeka.
Ali nisi bila ni Ana Karenjina. Ptica nije bila odabranik tvoga srca.
- Molim te, Dick. - Ne razumijem.
Da, znam.
Ali, Padre, nismo se došli vjenčati.
- Tako divna nevjesta. - Ovo nije moja vjenčanica.
Ovdje smo zbog fotografiranja.
Ispričavam se. Vjerojatno smo prvo trebali tražiti vašu dozvolu.
Nema vjenčanja?
Oprosti. Ne znam što mi je.
Zaboravi na to i opusti se. Previše si radila.
Pretpostavljam da ćemo uskoro kući?
Tako je. Muči te nostalgija.
Dobro, samo još ova posljednja fotografija i završit ćemo.
- I što će se onda dogoditi? - Idemo kući.
I onda?
Što pod time misliš?
Hoću li te i dalje viđati?
Itekako! Budeš li manekenka, naći ću ti poslove.
- Radit ćemo zajedno svakoga dana. - Bit ću manekenka.
Dobro. Dat ćemo ti posla.
Stani ovdje, molim te. Evo dobroga mjesta. Fino.
Krasno.
Sada samo malo nagni glavu.
Dobro. Lagani smiješak.
Da?
Nešto nije u redu.
Ne. Zašto?
Ti si najtužnija mladenka koju sam ikada vidio.
Izgledaš kao da si dobila nogu.
Danas je tvoje vjenčanje.
Dan o kome si sanjala. Udaješ se za čovjeka koga voliš.
Čovjeka koji te voli.
On je jedini...
i ti si...
Dick, mislila sam da se ovo nikada neće dogoditi.
Ne želim se ikada vratiti kući. Volim Pariz!
Volim ovu odjeću i malu crkvu A volim i tebe.
Što si rekla?
Volim Pariz.
To nije ono što sam čuo.
Zaboga!
Ma to nije moguće!
Armande, želim ovo drveće na povjetarcu.
Ne previše. Ne želim ciklon.
Fontane.
Vrlo uzbudljivo! Čini me nostalgičnom.
Dopisnik iz Pakistana je prihvatio.
Dopisnik iz Madrida će doći.
Čovjek iz Istanbula prisustvovat će prezentaciji.
Dobro. A gdje je Jo?
Evo me.
Hvala bogu. Mislila sam da opet nećeš doći.
- Kako su ispale slike vjenčanja? - Fantastično.
On je sjajan fotograf.
Sve što trebaš raditi je da sjediš tamo. Održat ću govor za tisak,
zastor će se otvoriti i ti ćeš ih smesti!
- Omami ih sjajem. - Pokušat ću.
Ja ću te predstaviti.
Budi dražesna i odgovaraj na njihova pitanja.
- Kakva pitanja? - To je zaista jednostavno.
Već godinama pišem članke o tome.
Kao žena ženi...
Trebamo izgledati kao dvije žene.
Željet će znati tko brine za tvoju kosu,
što jedeš, piješ, na kakvoj krevetnini spavaš.
Ti si autoritet na području ljupkosti.
Što ću im reći?
Samo slušaj i ponavljaj za mnom.
O, divno!
To nije moja odjeća.
Unajmljena je za večeras. Predstavljaju me tisku.
Vaša slika će biti u svim novinama?
O, da.
I postavljat će mi razna pitanja.
Mislim da je bolje da ostanete ovdje sa mnom, ha?
Zdravo!
Zar me se ne sjećate? Jo Stockton?
Što su rekli o Flostreu?
Da govori u kavani i da već kasne.
G. Avery će stići za pet minuta.
Kažite mu da dođe po mene u kavanu.
Je suis... strašno mi je žao.
- Ja... - Sasvim je u redu, gospođice.
Vi ste dobrodošli.
Pa, mademoiselle.
Ne mogu vjerovati. Mislila sam da ste stari.
Pa, mislim, filozof i profesor.
To navodi na starost. Hoću reći zrelost.
Bojim se da sam vas razočarao.
Ne. Nema razloga da netko tko je nadaren ne bude mlad.
Nalazim se u vrlo nepovoljnom položaju.
Vi znate tko sam.
Ali, osim da ste dražesni, ništa ne znam o vama.
Tako sam uzbuđena zbog našeg susreta da sam se zaboravila predstaviti.
Kad biste samo znali koliko se bojim razgovarati s vama.
Došla sam iz New Yorka samo da bih vidjela vas.
Nećete naći vjernijega sljedbenika empatikalizma od mene.
- Od koga? - Oprostite. Ja sam Jo Stockton.
Drago mi je... gospođice Stockton.
A kako ste prešli toliki put da bi sa mnom razgovarali,
razgovarajmo.
.. toliko je toga što nas možete naučiti.
Možda ću doći sljedeće godine.
Morate vidjeti Greenwich Village. To je naša lijeva obala.
Ljudi tamo razmišljaju i rade razne stvari. Korisne stvari.
- Živite li vi u Greenwich Villageu? - Naravno.
Tada ću doći. Možda zajedno možemo uraditi nešto korisno.
Siguran sam da u cijeloj Americi nema empatikalista
koji je tako dražestan kao vi.
Pa, nerado kvarim veselje...
Dragi, pogodi tko je ovo. Nikada nećeš pogoditi!
- Tvoj brat? - Profesor Flostre.
- Ovo je Dick Avery. - Profesor? Mislio sam da ste stari.
- I ja. Nisi li iznenađen? - Ostao sam bez riječi.
Za vas, draga moja, obećajem da nikada neću ostariti.
- Idemo, Jo. - Što je?
Moramo otići kod Duvala.
Morate li ići? Tek sam vas počeo upoznavati.
Mogu li još malo ostati? Profesor želi razgovarati.
- Sve si to već prije čula. - Jesi li poludio?
- Razgovarat ćemo o tome kasnije. - Ma što to radiš?
Nikada me nitko u cijelome životu nije tako ponizio!
Što se to uvuklo u tebe? Imaš li pojma...
Kako možeš biti tako grub?
Sramotiti me pred profesorom Flostreom!
Što li ću mu samo reći?
Ništa mu nećeš reći. Nikada ga više nećeš vidjeti.
- Nikada ga više neću vidjeti? - Upravo to sam rekao.
Ma, čekaj malo...
Upustila sam se u sve ove gluposti samo da bih ga srela.
Da bih mogla s njime razgovarati.
Obožavam sve što on predstavlja. Način na koji razmišlja.
Kao da si mi rekao da više nikada neću jesti.
Herald Tribune doveo je dopisnika iz Švedske.
- Što više to bolje. - Ovdje su.
Stišajte ih, Duval. Vratit ću se.
Kad muškarac gleda ženu na način na koji Flostre gleda tebe...
Da nisi toliko ozbiljan, ovo bi bilo strašno smiješno.
Provjerit ću svjetla, a zatim održati govor.
Svi se spremite!
Flostre može biti genijalac,
najveći filozof nakon Aristotela.
No on je i muškarac. I to više muškarac nego filozof!
Misliš da ga ne zanima isključivo moj intelekt?
Tvoj intelekt ga zanima koliko i mene.
Dame i gospodo iz tiska, moji prijatelji.
Pozvala sam vas ovdje da sretnete ženu odabranu da predstavlja
najizbirljiviji časopis na svijetu, Quality.
Zaboravimo to i svršimo s tim.
Da zaboravimo?
Kad napadneš Flostrea napao si u ono u što ja vjerujem.
Sretna je okolnost da smo to sada otkrili.
Sigurna sam da nećete biti razočarani.
Ona je divno stvorenje... odabrano među stotinama
zbog svoga izgleda, gracioznosti, držanja...
i zbog svoga neizrecivog šarma.
Naše razlike su nepomirljive.
Previše su elementarne.
Ovo nije vrijeme za razgovor o razlikama.
Molim te, predstava mora početi.
Da, predstava! Naš privatni život nema veze!
- Molim te sjedni. - Ostavi me na miru!
Dopustite mi da vam predstavim gospođicu Qualityl
Što ovaj kaže?
Svi kažu jedno te isto. Cijeli Pariz se smije.
- Ja ne. - Sve je to tvoja krivnja.
Znam. Rekao sam stvari koje nisam smio. Uzrujao sam je.
- Samo ljubavna svađa. - Što?
- Ti i ta djevojka... - Zašto ne?
Nemoguće! Ti pripadaš svijetu mode.
Mi smo hladni, umjetni i bez osjećaja.
- Kako bi ti mogao biti zaljubljen? - Ja sam crna ovca.
A moja kolekcija? Bez nje je ne mogu predstaviti.
- Haljine su šivane po njenoj mjeri! - Čeka me propast!
Pojavit će se. Ona je zrela osoba.
Puna je vrlina. Samo što ih ne troši na nas.
Otišla sam u kavanu. Nije tamo.
Pa gdje je onda?
U hotelu, ali ne prima poruke.
Podmitila sam recepcionera koji mi je dozvolio da kopiram poruke za nju.
"U 10:15 nazvao je Dick Avery."
"U 11:30 nazvao je Dick Avery."
"U 12:16 nazvao je profesor Flostre."
Ušljiv, truo, bezvrijedan tip!
"Večeras priređujem večer međunarodne filozofije, poezije,
pjesme i meditacije u svom salonu."
"Bilo bi mi jako drago kad biste nam se pridružili. Emile Flostre."
To je gdje će ona biti večeras.
A ne nositi moju kolekciju. Uništen sam.
Otići ću kod Flostrea i dovesti je natrag.
Povedi nekoga tko nije emocionalno upleten. Poput mene.
Nećete uspjeti ući.
Empatikalisti su odrješiti kad osjete neprijateljske vibracije.
Pretvorimo se u par prijateljskih vibracija.
Dok ne uđemo. Ako ih ne možeš pobijediti, pridruži im se.
- Izgledam li dovoljno otrcano? - Da. A moja brada?
- Vrlo efektna. - Hajdemo.
Ovo.
- Florida. - To smo mi. De Tallahassee.
- Hajde, srce. - U redu, dragi.
Ne znam. Samo pitam.
- O čemu se radi? - Pjesma je vrlo smiješna.
Izbola je svoga ljubavnika jer ga je mrzila.
I sada je jadnik mrtav...
Sad kad je mrtav, ona ga voli.
Ovo dijete je pomalo zbunjeno.
Sad će poravnati račune.
Ubit će se.
Možeš to ponoviti.
Hej!
Dajgle rego.
Na krivom smo katu.
Oho, pravi Barkerovi.
Što se to događa?
- Oni nisu iz Tallahasseea! - Nisu čak ni iz Miamija.
Nikad ih nisam vidjela u Tallahasseeu,
a poznajem cijeli Tallahassee.
- Je li to geg? - Znam tko je on!
- Il est un photographer de fashion. - Fashion? I
Ona je urednik modnog časopisa. Izbacite ih!
Odmah, ili će gospodin Flostre saznati za ovo.
Čekajte, mi smo pjevači duhovnih pjesama na turneji i...
Neprijateljske vibracije su nestale...
Spremni smo za vašu predstavu.
- Svečana predstava za vladara! - Hajde, mama. Nastupamo.
Hajde da im pokažemo.
Gospodine Tallahassee, kako napredujemo?
Mi smo dvije najprijateljskije vibracije koje su se ikada pojavile.
Hej, ševa, ševa, frajer sad tambura.
Ljepotica je pobjegla s glupanom.
Znaš li zašto pile prelazi cestu?
Ne, zašto pile prelazi cestu?
- Da se popne na drugi kat! - Ti si genije!
Ruže su crvene, ljubice su plave,
haljine treba pokazati. Krenimo s predstavom!
Intelektualno zadovoljstvo ne postoji.
- Jedino vi to možete doseći. - To je to.
- Flostre, tu ste. - Profesore, trebamo vas.
Što radite ovdje? Izgledate smiješno!
Došli smo da vidimo Flostrea. Profesore, trebamo savjet.
Uvidjeli smo kako nam je život ništavan.
- Kada ste to uvidjeli? - Danas. Oko dva sata.
- Odmah poslije ručka. - Profesore, ne vjerujte im.
Želimo sjesti do vaših nogu.
Neuki sjesti do vaših nogu, silno željni znanja.
Ostavite njegove noge na miru.
Profesore, pokušavaju vas napraviti budalom.
- Praviš od njega budalu? - Ja?
Kompliciraš stvari. Empatikalizam nije tvoje vlasništvo.
On pripada svima.
- Zašto ne vjerujete ovim ljudima? - Zato što ih dobro poznajem.
Znam zbog čega su ovdje, a to nije vaš savjet.
Ne slušajte je. Ona je dijete.
Došli su vidjeti mene, a ne vas.
Da me odvedu kod Duvala da nosim njegovu kolekciju.
- Trebao sam znati. - Trebali ste čuti što je rekao.
Da smo došli nekoliko minuta kasnije i sama bi shvatila.
Dosta ste govorili, Mr Avery.
Ne još. Nisam vam rekao kakav ste folirant.
- Van iz moje kuće. - Nisam spreman za odlazak.
Mislim da vam mogu pomoći promijeniti mišljenje.
Hvatajte!
Oh! O, ne!
Gledaj što si napravio! Upao si ovdje kao huligan.
- Nisam ga ni dirnuo. - Odlazi!
Vrijeme je da se probudiš i posvetiš svojim dužnostima.
Hoćete li konačno otići?
Duval ne može predstaviti svoju kolekciju bez tebe.
Ne možeš mu to učiniti, a ni svima ostalima.
Stotinama ljudi.
Ne zanimaju me vaši ljudi.
- Tvoje uživljavanje je jednostrano. - Izlazite!
U redu!
Pretpostavljam da se to odnosi i na mene.
Dobro ti stoji, srce.
Pa, sve si sredio!
Ne možeš pobijediti, pridruži im se, ne možeš im se pridružiti, pobijedi!
- Kaži Duvalu da mi je žao. - Kamo ideš?
Jedan zrakoplov polazi za New York u 22:30 i ja ću biti u njemu.
Ne možeš mi to napraviti! Vrati se!
Kako se usuđeješ ostaviti me ovako na ulici! Taksi!
- Jesu li otišli? - Otišli su.
- A vi ste još uvijek ovdje? - Još uvijek sam ovdje.
Jeste li dobro?
Dobro sam.
U stvari, izvrsno se osjećam.
Ne mogu vam reći koliko mi je žao.
Nisam imala pojma da će doći, ni što je Dicka spopalo.
Draga moja, ne smijete preuzimati krivicu za nešto što je neizbježno.
Oni su otišli.
Vi ste ovdje. To je jedino što je sada važno.
Lijepo je od vas da to kažete, no ja sam...
Imate tako prodorne oči.
I dalje ih mogu vidjeti kad zatvorim svoje.
- Profesore? - Zovi me Emile.
Ima li smisla da kontaktiram filozofe
u gradovima poput Omahe i Detroita i...
i upoznam ih s empatikalizmom?
Tvoje usne su kao crveni baršun.
Dr Post, iz knjižare gdje sam radila, ima znance na mnogim sveučilištima.
Molim te.
Ne kaži ni riječ više.
- Ali došla sam razgovarati. - Razgovarat ćemo.
- Kasnije. - Onda ću se vratiti kasnije.
Ali trebam te sada.
Profesore Flostre, došla sam razgovarati s filozofom.
Vi govorite kao muškarac.
Ali ja jesam muškarac. A ti si žena.
Nisam došla razgovarati o tome.
Draga moja.
Predstoji nam magični trenutak.
- Ne približavajte se. - Zašto se ovako ponašaš?
- Dolaziš iz Greenwich Villagea. - Selim se u predgrađe. U Yonkers.
No prije nego se preseliš...
Ne mogu ih i dalje pustiti da čekaju. Moram im se obratiti.
- Što ću im samo reći? - Kaži im da sam ja svemu kriva.
Maggie, gdje je Dick?
Rekla si mu da ode i on je otišao. Polijeće u 22:30.
Ne smije!
Znao sam da nas nećeš iznevjeriti!
- Moraš predstaviti kolekciju! - Kasnije. Moram naći Dicka.
- Već i sada jako kasnimo. - Želim pomoći.
Znam što osjećaš iako misliš da ja to ne mogu.
- Mogu se staviti u tvoj položaj. - Maggie, pa to je prijenos ličnosti!
A o tome cijelo vrijeme govoriš! Što odmah nisi rekla!
Na posao. Ja ću se pobrinuti za Dicka. Prepusti to meni!
Lettie, kako se zove hotel u kojem je odsjeo Dick Avery?
- Le Savoyard. - Pronađi mi broj.
- Koliko vremena još trebamo? - Spremni smo.
Ponosno vam predstavljamo Paul Duvalovu novu kolekciju,
inspiriranu gospođicom Quality,
izabranom da predstavlja slavni američki modni časopis, Quality.
Počinjemo s Hors d'Oeuvre.
Hotel Savoyard? M Dick Avery, s'il vous plait?
- Oui, monsieur. Vaš račun je ovdje. - Znam. 352.428 franaka.
- Merci, monsieur. Dođite nam opet. - Hvala.
Nema odgovora, gospođo. Dat ću vam recepciju.
Halo. Monsieur Avery? Upravo je otišao.
Potrčite za njim i uhvatite ga! Hitno je!
Oui, madame.
Žao mi je. Bilo je prekasno.
- Jeste li ga uhvatili? - Ne. Uhvatit ćemo ga u zračnoj luci.
- Ne mogu to naći! - Pod kojim imenom tražiš?
- A-U-L-Y. - Orly. O-R-L-Y.
- Bila si tamo! - Tako sam nervozna.
- Jesi li spremna? - Gotovo.
Spremna sam.
Sada se možete ukrcati na zrakoplov, monsieur. Ugodan let.
Hvala.
IZLAZ
Maggie, ima li novosti?
Obećali su mi da će mu prenijeti poruku prije nego uđe u zrakoplov.
Prekasno je.
Sat ide naprijed. On još jednostavno nije dobio poruku.
Sigurna sam da ju je dobio. Ne želi sa mnom razgovarati.
Ne krivim ga. Previše sam ga povrijedila.
A sada, finale. Vjenčanje.
Kakva divna nevjesta!
Da. Šteta što to nije njeno vjenčanje.
Profesore!
Dalje od mene!
Dirnete li me, nazvat ću vašu ambasadu.
Želim se ispričati. Ona nije vrijedna tučnjave.
- Nisam to valjda ja napravio! - Vi?
Od vas nisam dobio ni glavobolju.
Ona je to napravila, skulpturom vrijednom 200.000 franaka.
- Ona je to napravila? - Imam 18 šavova na glavi.
- 18 šavova? - I rasječenu usnu.
I šest šavova na uhu.
Profesore, volim svaku slomljenu kost u vašem tijelu!
Oprostite, Duval. Gdje je Jo?
Bila je veličanstvena! Trebali ste je vidjeti!
- Gdje je ona? - Ne znam. Bila je ovdje...
Lettie! Jesi li vidjela Jo?
Ne, ja... O, Dick, bila je sjajna!
Maggie, gdje je Jo? Jesi li je vidjela?
Bila je ovdje, ali je nestala.
- Je li rekla kamo ide? - Sada razumijem.
Stavila se u tvoj položaj, pa se ti sad stavi u njen.
Srest ćete se negdje.
Tako je! Maggie, trebala bi biti predsjednica.
Mislila sam da već jesam!